МАРМАЛАД ОТ ПОРТОКАЛИ = Епизод 7 =
Къде бяхте, млади господарю? Търсех ви навсякъде.
Годеницата ви дойде. - Защо?
За да поздрави баща ви за рождения му ден.
Може да го поздрави лично.
Баща ви е зает с друг важен посетител.
Той каза, че иска да я посрещнете вие.
Значи това е въпросният меч.
Заповядано ми беше да унищожа вампирите.
Искам да ми сформирате отряд. - Разбрано.
Трябва да намерите хора, които да бъдат като сенки.
Всичко ще трябва да остане в тайна.
Отрядът ще порази врага като светкавица
и те ще изчезнат като мъгла.
Да.
Ще бъде кървава битка.
Ще избера най-добрите от воините си.
Кралят иска да наложи контрол върху слуховете.
Трябва да действаме хитро. - И нека стане по-бързо.
Да.
Излез оттам.
Излизай!
Чу ли разговора? - Мисля,
че това беше заповед за избиване на вампирите.
Няма ли да съжалиш за думите си?
Няма.
Това е тайна заповед. Не се ли колебаеш?
Ще дам живота си за това.
Проклятие!
Проклет да е! - Достатъчно.
Ще те пробвам.
Ако успееш, ще те призная.
Сега можеш да си вървиш.
Не ме подминавай!
Не виждаш ли, че съм спрял?
Нали каза да се спирам?
Ако минаваш твърде бързо, не можеш да видиш истините в света.
Когато я видях за пръв път,
помислих, че не е от този свят.
Значи това било?
Защо ме подмина?
Тя беше като фея на гората.
Магьосница, която вижда звезди посред бял ден.
Срещнах
едно такова момиче.
Аз се спрях…
за да те погледам.
Аз… стоя тук!
Какво е това?
Месарка?
Тя ли е причината да отказваш женитбата?
Съжалявам.
Как можеш да забъркаш подобно нещо?
Татко! Аз… моля те.
Решил съм… - Искаш да кажеш, че тя е животът ти?
Толкова си глупав!
Има ли изобщо нещо, което да искаш да постигнеш?
Дори едно-единствено нещо?
Нещо, с което да дадеш смисъл на живота си?
Поне един рафт?
Каза, че ще превъзмогнеш нещо, но какво?
Нима сега не си по-безполезен и от камък в градината?
Нима искаш да посрамиш баща си?!
Някакво си момиче!
Нима си с намерение да разрушиш семейството ми?
Ще намеря родителите й
и ще ги накажа.
Татко! - Или пък
ще организирам забавление.
Искаш ли да видиш как ще й се катерят онези по улицата?
Ще я скубят,
лигавят
и бутат като кон или крава?
Татко.
Прости ми.
Моля те…
Сам си виновен за това.
Заради срамното ти решение,
тя ще бъде наказана с нещо по-лошо от смъртта.
Аз…
Достатъчно. Моля те, не…
Аз… Аз ще…
Престани.
Невинаги се държиш така, както се очаква.
Защо не можа да ми кажеш?
Когато те попитах коя е.
Защото е месарка, нали?
Но днес разкри сърцето си пред всички ни.
Дори пред годеницата си.
Перчене!
Перчене, точно така.
За теб…
Как виждаш реалността?
Смяташ, че можеш да се опълчваш на баща си?
По-важното е
можеш ли да се опълчиш
на себе си?
Хан Шиху!
Все още не ме познаваш.
Напротив. Познавам те твърде добре.
Толкова добре, че дори ми е нервно сега.
Гладна си, побързай.
После.
Тревогите не правят от планината долина.
Малкото поточе не става море.
Просто трябва да ядеш.
Ако не се храниш навреме, ще имаш проблеми.
Майко.
Какво?
Аз…
нямам нищо повече от това, което имам сега.
Спомням си деня, в който видях
слънцето.
Това е достатъчно.
Че можем да живеем на слънчева светлина.
Боговете са ми отредили място.
Специална съм, ако така се чувствам.
Дори момиче като мен…
Това ли е твоят живот?
Има ли нещо, което да си постигнал сам?
Можеш ли да се опълчиш на баща си?
Не можеш да надвиеш страх си, как ще нападнеш враг?
Смяташ, че съм се отказал от теб само веднъж?
Проваляш се всеки път.
Тъкмо щях да ги взема. - Да.
Как бяха оризовите топчета?
Защо ги правиш, щом не можеш да ги ядеш?
Просто…
Защо го правиш?
Мразя любопитните погледи.
Може да ме гледат хиляда очи,
но твоите са най-страшните.
Защо погледът ти изглежда така отнесен?
Дори за шегите ти винаги трябва да има причина.
Мисля, че мога да позная защо.
Решила си да ги криеш. - Кое?
Истинските си чувства.
Когато те обидих и те принизих, казвайки, че си животно,
ти призна, че сърцето те боли.
Но не знаеше защо точно те е заболяло.
Все още не знаеш, нали?
Ти си… Ти, Мари…
Всъщност ме обичаш. - Не, не е така.
Не се опитвай да се скриеш в ледена обвивка.
Казах го, защото е истина.
Не съм чак толкова безчувствен.
Нищо не може да те нарани.
Не се влияеш от нищо, което може да причини болка.
Но моите думи ти повлияха.
Аз съм ти в тежест.
В сърцето си носиш нещо по-тежко
от думите - мен, Чонг Джемин.
Няма смисъл да го крия.
И аз се чувствам по същия начин.
Моето сърце е като твоето.
Никой не би могъл да ме накара да се почувствам по-странно
от това ти да ме гледаш със студените си очи.
Не мога да понеса това.
Върви си!
Няма да се видим повече.
Да се разхождаш с касапин не е добре за репутацията ти.
Скоро ще се ожениш.
Няма да го направя. - Чух, че вече е решено.
Казах, че не е! Не е вярно!
Няма да бъда тук.
Няма да има и сватба.
Ще си тръгна.
Аз…
Мари!
Простете ни, господарю.
Знам, че това заслужава смъртно наказание.
Ние…
Вампирска история
Вампирът може да скача повече от 30 стъпки.
И колко е това?
Около 6 пъти над човешки бой.
Да. - За да се изправиш срещу вампири…
Пак ли вампири? Още ли пазиш тези неща…
Как ще хванеш някой, който скача толкова високо?
Какво може да се използва? - Просто е.
Шиху!
Ще взема тези.
Не разбирай погрешно. Ще ги ползвам за нещо сериозно.
Да, разбирам.
Ти знаеш ли къде остава младият господар през деня?
Май тренира бойните си умения.
В скривалището ли е?
Ученикът Чо Джун Хьон от Сонгюнгуан
бе намерен мъртъв край Пансу преди 10 дни.
Панчон е далеч от района на пазителите на реда.
Дрехите бяха много странни.
Трябвало е да е роднина на кралското семейство,
но дрехите не говореха за това.
Намерени са и следи от удари по тялото му.
Не е останала и капка кръв.
Подозираме, че е бил нападнат от вампири.
Намерете човека, който вече не е човек.
Това е изпитанието.
Просто е.
Направи така, че да не може да скочи.
Завържи му краката.
Говори се, че вампирите имат силата на диви зверове,
но са слаби срещу среброто.
Господар? - Да.
Мога ли да помоля за услуга?
Разбира се.
Ще изпратиш ли съобщение до Мари
да дойде при дърветата след залез?
Преди да тръгна, трябва да й кажа нещо.
Да, ще го направя.
Господарю!
Вярвате ли, че съдбата не се влияе от времето?
Преди да бъда ослепен,
видях блестяща светлина в сърцето й.
Пролет, лято, есен, зима.
Минах през хиляди сезони в тъмнината.
Виждам очите й да ме гледат.
Толкова са ясни.
Със сигурност има начин
отново да намериш пътя.
Да живееш всеки ден като за последно,
хванат за нечие чуждо спасително въже.
Знам какво е.
Де да бях забравил за очите си по-рано.
Ако знаех истината тогава,
времето без обещания
щеше да ми бъде по-ясно.
Време без обещания.
История на кръвопийците
Дайте това на баща ми.
Ще намеря себе си и ще се върна скоро.
Какво ти става? Боже, боже!
Божичко! Умирам!
Какво ти става? - Млъквай и просто го направи.
Бързо, давай! - Идват толкова много благородници.
Как да го направя?
Днес ще бъде денят на смъртта ти.
Добре, добре! - Знаеш, че е така.
Мисля, че той тръгна с Гакхи.
Хайде.
Хайде!
Гакхи?
Собственикът на бойния клуб? Къде живее той?
Не съм сигурен.
Наистина не знам! Казах, че не знам.
Малидже!
Знам, че е някъде около Малидже.
Кой си ти?
Не си ли Уанг Мок? - Ще обиждаш, а, кръвопиецо?!
Говориш така с по-старши?
Ще ти изтръгна гръкляна, хлапе! - Хей, вампирче!
Какво? Да не говориш насън?
Да се обзаложим ли кой първи ще падне?
Смятам да ти запуша устата.
За да не убиваш повече хора.
Първо да ти изтръгна гръкляна, или първо да запуша устата?
Вампирът, заловен в Канге, станал на пепел при изгрев слънце.
Знам само, че Гакхи живее някъде около Малидже.
Уанг Мок се опита да разбере от мен това.
Уанг Мок.
Върви да го намериш.
Скривалището ни ли?
Дървена къщичка на север от Панчон, в гората.
Мислех да остана там след изключването ми от Сонгюнгуан.
Кой ти го причини?
Уанг Мок в бойния клуб ли е?
Глупак… Да махаш така с опашка…
Не можем да се разкриваме повече.
Изчезни.
Май ще се лее кръв.
Хей, ти!
Добре ли си?
Да! - Почакай.
Ще те изведа.
Добре ли си?
С твоя помощ… Благодаря ти.
Хубаво е, че не си ранен.
Сега трябва да тръгвам.
Извинявай.
Защо си тук? Явно наоколо няма жива душа.
Имало някаква хижа за ловците.
Защо искаш да отидеш там? - Търся един човек.
Тъкмо от хижата идвам,
но нямаше никой друг наоколо.
Разбирам…
Ако ме няма, няма да има и сватба.
Ще си тръгна.
Аз…
Каза, че ще чака под дървото.
Имало нещо,
което трябвало да ми каже.
Ръката ти…
По-рано се порязах.
Кого търсиш в планините по това време?
Собственикът на къщичката?
Да.
Господарят ми винаги носи това със себе си.
Остави го пред вратата ми.
Господар?
Аз съм бавачка.
С него съм, откакто беше на три и майка му почина.
Повече десетилетие се грижа за него.
Той е
като мой собствен син.
Моят живот.
Знам, че е абсурдно роб да мисли за господаря си по такъв начин.
И даже е наказуемо.
Но в сърцето ми
той е всичко, което ми е останало.
Не спирам да бърборя.
Наистина ли смяташ така?
Ако твърдиш, че той е животът ти,
това ще значи, че би могла
да дадеш своя за неговия.
Живееш, умираш и живееш отново.
Не можеш да отложиш съдбовния си край.
Винаги живей заради днешния ден.
Утре без днес…
Нищо не може да се споменава без причина.
Защото времето се върти в кръг,
върти се вечно,
докато не намериш съдбата си.
Мари, не спиш ли?
Джунги.
Той има хубав глас.
И очите му са добри.
Има силно и добро сърце
и очи на честен мъж.
Чувал съм такъв глас.
Мари!
Не си…
тръгвай!
Не си отивай!
Дъждът спря.
Ще те отведа, където пожелаеш.
Опасно е да ходиш така в тъмното.
Отвори кутията.
Щях да я оставя под дървото.
Благодаря ти, че дойде.
Месарките не могат да носят панделки.
Ти можеш.
Ако се омъжиш за мен.
Искам да те видя с панделки, Мари.
Господарю.
Осъзнах го, докато събирах нещата.
Всичко, което имам, независимо какво е то,
всичко идва от баща ми.
Целият ми живот е бил негов.
Сега аз ще си създавам бъдеще.
Живот за мен.
Няма да бягам. От тук нататък
ще се боря за всеки свой ден.
Затова
не искам да извръщаш очи от мен.
Защо ми даваш толкова много любов?
Обещавам.
Аз сам ще създавам дните,
които ни предстоят.
Няма да те оставя в спомените си.
Ако знаеше,
че съм вампир?
Аз…
Не съм човек. - Човек си!
Дори целият свят да те сметне за животно, за мен не си!
Не това имах предвид! - Мари!
Ти си човек.
Определено не си предмет.
Ти си ми най-скъпия
и най-милия човек.
Ще приема да ме съпроводиш в гората до Панчон.
Имам чувството, че той ще бъде някъде там.
Съжалявам, ако си се почувствал неудобно.
Не се тревожи за мен.
Господарю!
- Г-жо Янгпьонг!
Съжалявам.
Да, господарю.
Ще настинеш. Да се прибираме.
Защо си навън в дъжда и тъмното?
Сама ли си?
Не, току-що…
Не, аз ще държа.
Ще ти осветявам пътеката до вкъщи.
Защо се държите така с мен?
Само днес… само докато се приберем.
Искам да забравя за правилата и да ти разкрия какво е в сърцето ми.
Винаги съм те считал
за своя майка.
Това е абсурдно.
Просто…
Мисли за мен като за своя прислужничка.
Онази, която ме роди, не е единствената ми майка.
Ти ме отгледа.
Извинявам се за днес.
Няма да се случи отново.
Светът определя такива роли,
в които не можеш да бъдеш истински.
Това момиче ме накара да осъзная,
че сърцето ми е над ограниченията.
Никой не може да те защити.
Ти би ли могъл да защитиш мен?
Ако можеш, аз ще защитавам теб.
Отърва ли се от Гакхи?
Да, когато слънцето изгрее…
Слънцето го е унищожило и не можем да сме сигурни,
но поне е вярно, че е бил вампир.
Стрелите, които виждате,
ще бъдат използвани за унищожаване на вампири.
Оръжия, направени от сребро.
Вие ще бъдете воините на сребърната кръв.
Специална сила,
която действа тайно. Знаете какво означава това.
Никъде няма да пише за вас.
Ако ви убият, семейството ви няма да разбере
и тялото ви ще потъне в забрава.
Воини на сребърната кръв!
Готови ли сте да дадете живота си за доброто на държавата?
Лъкът ще е символ на вашата сила.
С него ще унищожавате злото.
Бъдете смели и винаги се стремете към победата.
Ще го направим!
Искам да помоля за услуга.
Пожелай ми "Късмет във войната".
Какво? - Просто кажи "Късмет във войната".
Случило ли се е нещо?
Късмет във войната.
Благодаря.
Искам да чуя флейтата ти следващия път, когато се видим.
Какво е това?
Защо четеш това?
Ще се явя на изпит за военно училище. - Ще ставаш воин?
Виж ти…
Гост в хижата Мапо.
Да.
Според доклада,
от златото, намерено в Канге,
30000 от 80000-те янг
са били притежание на един от гостите.
Подозрителното е, че освен този гост, е имало и двама други,
които са се държали като негова дясна ръка.
Активни са само нощем,
тогава вършат работата си.
Прати Воините на сребърната кръв.
Кои сте вие?
Вие сте вампири!
Атака!
Това е като да ловуваш тигри.
Една грешка и с живота ти е свършено.
Нужна е бързина.
Лесно могат да блокират стрели.
Сигурно очакваш физически сблъсък.
Стреляй със сребърните стрели от възможно най-близко разстояние.
Щом го надвиеш, постави парче сребро в устата му.
Защо ми говориш по този начин?
Съжалявам.
Разбери в каква позиция се намирам.
Трябва да отмениш сватбата.
Подчинявам се само на заповедите на по-мъдрите.
Но аз не мога да се подчиня!
Сърцето ми…
вече е заето.
Онова момиче, което видях ли?
Моля те, не излизай нощем.
Вярваш ли в слуховете
за чудовищата в града?
Ако трябва да излезеш нощем,
увий това около врата си.
И носи нещо сребърно по себе си.
Оставете всички украшения тук, преди да влезете.
Госпожице.
Атакуват хана!
Първо опашката на Гакхи,
сега и Хан.
Правителството праща войници срещу нас.
Използват скъпо снаряжение.
Откъде знаеш?
Посети ме едно момиче.
Викала си ме?
Предчувствието ми е било правилно.
Ще ти помогна.
Защо не се обзаложим за бронята?
Няма много майстори в Чосон, способни да я сътворят.
Имаме сделка, казвай.
Трябва да се отървеш от едно момиче.
Да убиеш дъщерята на Пек, значи да застанем срещу вампирите.
Какво като умре някаква си месарка?
Нека да изглежда така, сякаш го е сторил човек
и я донеси в Хуасауон до утре.
Како!
Един богаташ ме помоли да ти дам това.
Той каза, че ще те чака в Пансу.
Мога да се справя и сам.
Защо донесе тялото до Пансу?
Има някаква причина.
Панчон е забранена зона.
Или искаш да насочиш подозренията им насам?
Старче!
Мари? Тя е…
Не, тази вечер дойдох, за да ти благодаря.
Мари отиде в Пансу, за да те види.
Защо се опитваш да я убиеш?
Кой си ти?
Министърът ли те прати?
Имам заповед, отстъпи.
Не мога.
Мари!
Бг субтитри: GFotaku и mrnkaloto
Eastern Spirit ® 2015